Traducerea și adaptarea: streszău aka eL Padrino
sync.gioni666
EXTRATEREȘTRII DIN MANSARDĂ
- Dumnezeule, Stewart ! - Ce e ?
S-au afișat calificativele lui Tom.
- Uite. - Grozav.
- Niciun A sau B. - Nu.
Nicio notă bună.
- Ce... ? - A fost un D.
Cum de se schimbă ?
Dacă scoți vreun cuvânt, ești mort.
Ești nebună ?
- Dacă te prinde tata, te omoară. - Dar nu mă va prinde.
Zău dacă înțeleg. Ce vezi la tipu' ăla ?
Pe lângă faptul că e chipeș, dulce, sensibil, romantic,
amuzant și extrem de bine făcut ?
- Vine tata și e foarte supărat. - Pe cine ?
- Tom ! - Tom !
- Ce e ? - Dacă ești atât de deștept încât...
... să spargi site-ul școlii, înseamnă că poți trece și la matematică.
Crezi că Bethany a fost acceptată la Michigan făcând prostii mereu ?
Bineînțeles că nu. A reușit să intre pentru că e perfectă.
Nu, sora ta a pus burta pe carte, și același lucru îl aștept și din partea ta.
Da, ai dreptate, tată. Nu merit o vacanță în familie.
Ar trebui să rămân acasă mâine. Să mă învăț minte.
Nu, nu, nu cad eu în plasă, puștiule.
Nu ăsta ești tu. Atitudinea asta, notele proaste.
- Ce se întâmplă ? - Nimic.
Eu dau vina pe toate astea pentru că intervin între noi.
De dragul vremurilor trecute, fără niciun pic de tehnologie...
De apropiere familială avem nevoie.
Treci la somn. Pornim la drum devreme.
Și voi.
Hannah, te rog, data viitoare...
- ... să stai la mijloc, da ? - Nu-mi place la mijloc, îți amintești ?
Acum, alte știri. Se pare că va fi mai mult decât un foc de artificii la noapte,
deoarece o ploaie de meteoriți va pipera puțin atmosfera...
- ... din acest weekend de vacanță... - Interesant. Vom avea parte de un mic spectacol.
- Va fi frumos, oameni buni. - Ar fi bine să purtăm pălărie în seara asta.
Nu am vrea să ne ia foc capul.
Păpușa ta masculină e o mare tâmpită.
Ricky nu e o păpușă masculină. Avem o relație vie și serioasă.
Ce-ar fi să ne aducem aminte că acum câțiva ani habar n-aveai ce înseamnă o întâlnire ?
Păi, și Ricky știe ce înseamnă ?
Dacă mai zici ceva despre Ricky, jur pe Dumnezeu că te omor.
În regulă. Ajunge. Încetați amândoi. Aproape am ajuns.
Și uite piscina ! Pa !
Vreau să-l văd pe unchiul Nate !
Mă descurc, Tom Nu-ți face griji.
- Mișto, nu ? - Da, așa e !
Sper că există o reducere pentru a însemna locul ăsta pe hartă
ca fiind cela mai plictisitor loc din țară.
Haide, să nu mai pierdem timpul, ne așteaptă câteva lacuri de pescuit.
Avem cumva o mașină a timpului care ne poate duce
în urmă cu cinci ani când pescuitul era la modă ?
Am cumpărat o mulinetă nouă, cu tehnologie antirevers.
Patetic.
Foarte patetic...
- Mișto "aterizare", Nate ! - Ți-am spus ce pot să fac cu asta.
Bună încercare, Nate, dar abia i-ai ratat pe copii.
Dar aproape că i-ai provocat mamei tale un infarct. Din nou !
- Bunico ! - Bună, mamă.
- Bună, dragule. - Bunico !
Scumpo !
- Ți-am adus un mic cadou. - Pe bune ?
Da, ți-am adus. Poftim !
- Mulțumesc. - Cât mă bucur să te văd.
- Mi-a fost tare dor de tine. - Hei, am ajuns.
Ei bine, unul dintre frații Pearson a venit să se distreze.
- Ăștia sunt măcar legale aici ? - Nu !
- Haide, Stu. - Ia-l !
- Nate, încetează ! - Ia-l pe nenorocit, Nate !
- Dă-i jos cămașa ! - Mamă !
Stu plânge după mămica sa !
- Gemenilor, aici. - Salut, băieți.
- Puneți bagajele pe pat. - Sigur. Da, domnule.
- Te crezi deștept ? - Nu ! Categoric nu.
- Nu-l provoca. - Bine așa.
Acum, dați-l afară de aici.
Ia stai așa. De ce să iei tu camera cea mai bună ?
- Eu am venit primul aici. - Dar acum eu sunt aici.
- Sunt mai în vârstă. - Dar eu sunt mai mare.
- Ai crescut de la Crăciun ? - Cu cinci cm, vere.
Aș putea să lovesc semnul "Stop" fără să sar.
- Cum mai e cu Olimpiada de Matematică ? - Nu mai particip.
Te-ai săturat să tot iei bătaie ?
Tom, vno aici și ajută-ne să descărcăm. Mai repede.
Închide ușa după ce ieși.
- Ce surpriză, prințeso ! - Ricky, ce cauți aici ?
Am venit să stau puțin pentru după-amiază. Sau poate pentru toată noaptea !
- Ce-i aia ? - Ce să fie ce ?
Ricky !
- Ai grijă la mașină. - Nu-mi vine să cred că ai venit.
Ei bine, ești prietena mea acum, așa că trebuie să fac totul pentru tine.
Dă-i o guriță lui tăticu' !
Bethany ! Te rog, nu-i da nicio "guriță lui tăticul" !
- Domnul și doamna P. ! - Salut, Ricky, ce surpriză !
- V-am adus niște flori de casă cadou. - Ce drăguț e ! Nu-i așa ?
- Da ! Sunt frumoase. - Sunt superbe !
Și foarte patriotic deasemenea.
Să le punem într-un vas cu apă să vedem dacă cresc !
- Vrei să mănânci sau să bei ceva ? - Sunteți foarte amabilă, aș fi vrut, dar...
... părinții mei au o casă pe marginea unui lac și, la naiba...
Trebuie să mă întorc înainte să se întunece în cazul în care cedează iarăși frânele la mașină.
- Probleme cu mașina. - Tată, de ce nu te uiți tu puțin la mașină ?
Nu mă supăr să mă murdăresc pe mâini.
Încearcă din nou, Ricky.
Trebui să fie ceva evident, tată.
Trebuie să fiu sincer, mecanica auto nu e punctul meu forte.
Dacă ar fi fost o foaie de calcul sau un registru contabil, era gata până acum.
Uite ce, Ricky, de ce nu rămâi aici peste noapte,
și mergem mâine dimineață cu mașina la un atelier ?
- Dle P., e foarte amabil din partea dv. - Ei bine...
- Serios ? Poate să rămână la noapte ? - Da, în birou. Pe canapea.
- Sigur. - Fără prostii.
- Tată ! - Ce escroc.
Știu. De ce nu vede nimeni asta ?
Omule, părinții tăi au alte "conexiuni" în creier.
Au creierul vechi. E terci.
Prăjit de muzica proastă a anilor '80.
Așa că totul depinde de tine, Thomas. Trebuiea să aperi onoarea familiei tale.
Ca un adevărat bărbat.
Eu îl numesc, "Răzbunătorul".
- Tatăl tău ți l-a cumpărat ? - Profiturile unui divorț.
Niciodată să nu subestimezi puterea sentimentului de vinovăție al unui adult.
Dacă doar aduc aminte de mama, mă duce direct la mall.
E al tău. Să nu fii un laș toată viața.
Știu și eu, omule.
Uită-te puțin la tipu' ăla. Chiar vrei ca Ricky să-ți fie cumnat ?
- La naiba, nu. - Atunci, hai să udăm arborele genealogic.
E foarte mișto, nu-i așa, Ricky ?
Da...
E doar începutul.
Cum bat razele soarelui în apă...
Tricoul ăsta de bumbac e atât de...
- Sufocant. - Urăsc bumbacul.
Vrei să mă dai cu puțină loțiune, iubito ?
Cred că lovindu-l pe prietenul surorii mele nu e cea mai bună idee.
Nu e vorba de idee, ci de acțiune.
Nu te mai gândi. Fă-o.
Nu pot să cred că te ascult tocmai pe tine. Ești deghizat într-un tufiș.
- Acum, dă-mă și pe piept. - Ținta e în mișcare.
Fă-o acum înainte de a trece la faza a doua.
Nu cred că...
- De ce ai făcut-o ? Ești nebun ? - Taci, ne va compromite poziția !
Doamne, ne-a văzut. Ce ne facem ? Ce ne facem ?
Se apropie. Stai jos și fă pe mortu'.
- Îmi pare rău, îmi pare rău, îmi pare rău... - Ai tras în prietenul meu.
Când te vei maturiza și nu te vei mai face de rușine ?
- De aceea se folosește camuflajul. - Taci din gură, Jake.
Nu înțeleg ce ai avut în minte. Chiar nu înțeleg.
- Da, voi fi bine... - O armă de paintball ?
Nu știi că e periculoasă ?
Ce va urma ?
Ce să fac ? Ce crezi că ar trebui să fac ? Nu știu ce să fac !
Nu-l poți încuia în cameră pentru restul weekend-ului ?
- Dar n-am fost eu de vină ! - În regulă. Uite ce.
Ați avut noroc că Ricky nu a fost grav rănit.
E în regulă, dle P., și eu am fost copil odată.
Ce drăguț, Ricky. Mulțumesc. E un tip de treabă.
Dar eu nu mă simt împăcat cu asta.
Suntem aici să pescuim, nu să-l vânăm pe prietenul surorii tale, bine ?
Ai fi putut să-i scoți ochii, atunci ar mai fi fost amuzant ?
Cred că nu.
Să o luăm de la capăt. Mâine mergem la pescuit.
- La șapte dimineața fix. - La șapte ?
- Glumești ! - Eu nu merg. Nate ?
Da, Stu. Nu crezi că e puțin cam devreme ?
Ce zici de asta: La ora zece, cu barca, fără discuție !
Cât de bine ai rezolvat situația, Nate.
Stu ? Stu ?
- Nu mai e semnal la televizor. - Stu, nu mai e semnal la televizor.
Mamă, oprește-te. Poate e de vină antena.
După ce încetează ploaia, voi urca pe acoperiș și o voi repara-o.
Stați așa, dle P., lăsați-mă pe mine s-o repar.
Măcar atât să fac pentru ospitalitatea dv.
- Nu, Ricky, ești rănit. - Nu, doar câteva zgârieturi.
Nu, dragă, e bine. Du-te acolo Richard. Arată-ne tu cum se face.
Sigur. Dar am nevoie de puțin ajutor.
Ce spui, frățioare ?
E șansa noastră să îngropăm securea războiului.
Împacă-te cu Ricky, sau nu mai coborî de pe acoperiș.
Doamnele mai întâi.
Ce înspăimântător.
În regulă. Să mergem.
Apropo de arma de paintball...
Nu-ți face griji. Uită tot.
Prea lent !
Știi ceva, datorită micului tău spectacol în care mi-ai făcut praf pantalonii,
sora ta mai mare e nerăbdătoare să fie asistentă mea privată.
Deci, mersi mult, campionule. A fost o manevră ca la carte !
Haide, nu te mai prosti. Mișcă-ți fundu' sus și fă-mă eroul bunicii tale.
Dar i-ai spus tatălui meu că o vei repara-o tu.
I-am spus tatălui tău multe lucruri. Cum că mașina mea s-a defectat...
... că părinții mei au o casă pe marginea unui lac...
... că am 18 ani...
Nu ești major ?
Nu la liceu. Acum, du-te.
Du-te.
E cineva ?
- Omule, îmi ușurezi treaba ! - Nu e amuzant !
Ce naiba s-a întâmplat cu antena ?
Nu rezist să stau aici o săptămână fără televizor.
Eu nu rezist o săptămână nicicum și cu asta basta.
Salutare, ființe umane !
Te rog, spune-mi că-l vezi și tu !
- Nu sunt sigur că vreau, dar da. - Am venit de acolo de sus...
- Eu mă ocup de contactul cu oamenii. - Da, dle. Am notat. Da, dle.
Salutare, ființe umane !
Nu trebuie să apelați la Armată. Am venit cu gânduri pașnice.
- În pace. Repetați după mine: "pace". - Ce ? Ce tot vorbești ?
Carte idioată. Uită de carte ! Atacați oamenii ! Atacați !
Oameni. Supuneți-vă !
- De ce îți ia atât de... ? - Nu, nu...
Ricky !
- Ce i s-a întâmplat ? - Să înceapă distracția.
Începem testarea ! Testare...
Testare...
Subiecți nesemnificativi. Noi suntem specia Zirkoniană.
Și am venit să revendicăm planeta voastră luxoasă.
Aveți posibilitatea de a alege între sclavie eternă sau...
... moartea instantanee.
- Fugim ? - Sunt bun la alergat.
Ați ales moartea instantanee.
- Oamenii scapă ! - E încuiat !
Nu-mi scapă mie.
- Suntem prinși în capcană ? - La pământ !
Incredibil !
- Razor, du-te ! - Da, domnule !
- Pot să mă joc și eu ? - Slavă Domnului ! Deschide, repede !
Grăbește-te !
- Insectă înfricoșătoare ! - Nu, nu, nu ! Întoarce-te ! Întoarce-te !
Ai grijă !
Hei, față de broască !
Ce e cu zgomotul ăsta ?
Deschideți fereastra !
- Deschide-o. - Deschide-o tu.
- Nu, deschide-o tu ! - Grăbiți-vă ! Prindeți-i !
Cineva să deschidă odată fereastra !
Haide, chiar acolo. Grăbește-te...
Grăbește-te !
Mișcați-vă, gemeni !
Toată lumea să meargă la parter, acum !
- De ce ? - Mișcați-vă odată !
Insecte înfricoșătoare.
- Înfricoșătoare... - Mergeți, mergeți, mergeți !
Jos !
Ridic-o ! Mai repede !
- Vă rog, dle comandant, aveți grijă. - Ce-i cu ăsta ?
- Aveți grijă ! - Repară-l.
Îl voi repara ! E foarte...
- Ești un zombi ? - Nu !
- Dar tu ? - Nu !
- Dovedește-o ! - Cum adică ?
- Adică, dovedește-o ! - Ai fost plecat într-o excursie cu cortul.
- Un zombi nu ar avea de unde să știe asta ! - Uite-i că vin !
- Atenție ! - Om urât !
- Tom, împinge ! - Încerc. Împing cât pot !
Dumnezeule ! Dumnezeule !
M-a zgâriat cu ghiarele lui.
Pleacă odată, nenorocitule !
- I-ai tăiat unghiile ! - Trebuie să sunăm la 911 !
- Nu am semnal. - Nici eu.
Și al meu e mort.
Înseamnă că piticii ăia marțieni ne bruiază semalul.
Ăsta nu poate fi un semn bun.
Funcționează.
Nu are butoane. Ce-i chestia asta ?
E un telefon cu disc. Formezi prin învârtirea discului.
Ce s-a întâmplat acolo ? "Prindeți-i" nu a fost suficient de clar ?
Cineva a fost în mod evident distras.
Am respectat planul.
Tu te jucai cu jucărioara ta.
- Asta-i o armă mortală. - Nu.
- Ba da. - Astea sunt niște arme mortale.
Uitați-vă la voi. Tocmai de aceea am ratat și vechea misiune.
Nu vreau să dau vina pe nimeni, dar aia a fost din vina lui Razor.
- Poftim ? Tu ai... - Dacă nu reușim nici de data asta...
... îmi pierd rangul de comandant.
Acum veți învăța să lucrați ca într-o echipă
sau vom sfârși prin a ajunge împreună să curățăm rahatul din Sectorul 7.
Nu vă vom dezamăgi, dle. Să mergem să înrobim niște oameni !
De fapt, în legătură cu asta...
Sunt sigur că a-i face sclavi e foarte distractiv...
- ... dar de ce tocmai pe oameni ? - Poftim ?
Nu par chiar o rasă rea.
- Începătorule... - "Nu par chiar o rasă rea."
Ciudat, același lucru ni l-a spus și vechiul nostru inginer.
- Vechiul inginer ? - Ei bine, asta chiar înainte ca acea creatură...
... care "nu părea chiar atât de rea", să-l mănânce !
Oamenii sunt răi. Pacea nu este o opțiune.
Șeriful la telefon.
O invazie extraterestră are loc în casa noastră.
Niște ființe mici, foarte violente.
- Ființe mici ? Ca niște... hobiți ? - Nu, sunt chiar reali.
Știu că sună nebunesc, dar trebuie...
Ascultă, fiule, știi că o învinuire falsă reprezintă un delict federal ?
- Se pedepsește cu... - Alo ?
Decentă tehnică... pentru o femelă.
Ce zici de tehnica asta ?
Alo ?
Trebuie să le spunem părinților noștri.
Crezi că încă mai e zombi ?
Ești inutilă. De ce nu mai merg pinii pentru controlul minții ?
Tu ești inginerul, descoperă rapid.
Grăbește-te. Grăbește-te. Grăbește-te. Repară-l !
Nu vorbește cu noi, nu-i așa ?
Cred că doar redă conversația. Ca printr-un dispozitiv bluetooth.
Vrei să-mi spui că pinii merg numai pentru subiecții maturi ?
De ce ne-am pregătit pentru așa ceva ? Ai dat greș.
Bucată incompetentă de...
Traducere indisponibilă.
Oamenii ăștia vor plăti !
- Ați auzit asta ? - Se pare că Ricky a aterizat în cap.
Nu, chestia aia cu care au tras în noi... pinii pentru controlul minții.
Nu funcționează asupra copiilor. E exact cum ai spus și tu. Avem conexiuni diferite.
Dar Ricky ? E de vârsta lui Bethany.
A mințit. E la facultate.
Dacă nu funcționează asupra copiilor, înseamnă că suntem în regulă.
- Înseamnă că putem lupta împotriva lor. - Înseamnă că se vor duce după părinții noștri.
- Sunt ținte vii. - Trebuie să le spunem. Acum !
Stai așa. Gândește mai întâi.
De îndată ce părinții noștri se vor apropia de creaturile astea vor deveni zombi.
- Părinții noștri ne vor ataca chiar pe noi. - Avem nevoie de poliție.
- Și o putere mare de foc. - Zombii înarmați. E chiar mai bine.
S-a terminat. Jocul s-a sfârșit.
S-a sfârșit pentru adulți. Dar noi încă putem riposta.
Te aștepți cumva ca noi să oprim o invazie extraterestră de unii singuri ?
Are dreptate. Suntem singura opțiune.
Dar nu putem spune nimănui.
Nici poliției, nici părinților, nimănui, fără excepție, s-a înțeles ?
Hannah ?
În mansardă, chiar în acest moment sunt niște extratereștrii micuți.
Sunt gălăgioși și înfricoșători și foarte răi.
- Nu există extratereștrii. - Ba există. I-am văzut.
Au rupt antena și au încercat să coboare pe scară din mansardă.
Sper că nu, pentru binele lor.
Am plătit un depozit mare pentru locul ăsta. Băieți, ar fi bine să nu stricați nimic.
Ai auzit, Tom, fără probleme.
A fost doar un joc video. Nu trebuia s-o lăsăm să se uite.
- Da, un joc video. - A fost înfricoșător.
Tommy, mi-e teamă. Nu-mi plac extratereștrii răi.
Nu-ți face griji, Hannah. Prefă-te că totul e doar un joc.
Un joc pe care-l vom câștiga. Gândește-te la cât de micuți sunt.
Micuți și mortali. Ce facem acum ?
Ne gândim ce slăbiciuni au.
Au venit aici dintr-o altă galaxie, chiar crezi că au vreo slăbiciune ?
Prima regulă a codului unui războinic:
"Toți dușmanii au o slăbiciune."
Sparks, de ce nu-mi merge încă GPS-ul ?
V-am spus, am nevoie de unele piese pentru a-l repara.
Chiar și pe Pământ, masculul este ființa dominantă.
- Stai așa... - Dar femela câștigă întotdeauna.
Ce nai... Pe inelele din Zirkon !
- Nu are niciun sens ! - Se luptau...
... iar acum buzele lor se ating ?
- Eu niciodată... - Niciodată.
Mă scuzați, vă pot aduce ceva ? Ceva de băut, de ronțăit ?
Sau ați prefera să mă ajutați... să invadăm planeta ?!
În regulă, cățăratul e specialitatea mea. Urc în mansardă.
- Vin cu tine. - Tom, ai grijă.
Inamic... prins.
Îl interoghez eu.
- Dezgustător. - Ce e ? Serios, ce e ?
- GPS-ul este activat, dle. - Excelent, țintește obiectivul.
Apropie imaginea. Apropie ! Apropie !
- Apropie, apropie... - Nu trebuie să spui "apropie" mereu.
- Apropie... Apropie... - Caută ceva ce se află în casă.
- Și rotește... - Rotesc...
- Lasă-mă să văd mai bine. - Stai.
- Rotește, rotește... La subsol ! - Tom, ajută-mă !
Cred că a durut.
La subsol. Trebuie să mergem la subsol.
Ricky ?
Ricky !
Hei, băieți, stați puțin. L-ați văzut pe Ricky ?
Sigur e pe undeva pe aici.
- De fapt, Beth... - Nu cred că a plecat, nu ?
Nu, nu, a... a spus că merge până la lac...
... să-și bronzeze... mușchii. Vrea să vă întâlniți acolo.
Așteaptă.
Despre ce ați vorbit pe acoperiș ?
- A spus ceva despre mine ? - Nu !
Nu, a vorbit despre mașina lui...
Mai mult despre mașina lui.
- Dar ar trebui să te duci spre lac, așa că... - Spre lac.
- Este acolo. - Lacul e acolo.
Îți spun eu, harta le-a indicat acest loc.
- Ești sigur ? - Ați auzit asta ?
Se aude un fâsâit...
Ce-i asta ?
Ei sunt.
Ceva aici jos a pornit acest lucru.
Orice ar fi, nu-i putem lăsa să ajungă la el.
Toată lumea, pe poziții.
- Acționăm la comanda mea.. - Stai puțin...
Dacă vom merge acolo doar cu niște lopeți vom fi terminați.
- Trebuie să avem ceva mai bun. - Suntem în mijlocul unei bătălii...
... și tu vrei să te joci de-a "expoziția de știință" ?
În niciun caz. Mergem acolo chiar acum.
Înainte ca părinții noștri să se tranforme în niște zombii.
Nu gândești deloc. Avem nevoie de un plan.
Am deja o idee mare pentru o armă.
Da ? Să mergem.
Acum !
Hannah, dă-mi banda adezivă.
- Ce mai faci, Nate ? - Salutare tutror !
Cine vrea niște dulciuri ?
Sunt o mulțime de unelte pentru a repara antena.
Încearcă să iasă. Codul războinicului spune, "Atacă primul !".
Art, acoperă-mă !
Cu grebla ?
Cum vă simțiți acum ?
Tâmpiților.
Misiune îndeplinită.
Drace !
Nu s-a întâmplat nimic.
Ce nai...
- Ce se întâmplă ? - Plutim în aer.
Au oprit gravitatea la fel ca în "Halo".
Ăsta nu-i un XBox, Lee, e real. Ca în Wii.
- Ce facem acum ? - Habar n-am.
Stai în spatele meu.
- Nu, nu, nu ! - Nu, dă-te în spate...
- Bună ziua, oameni. - Vă distrați ?
- Au bocanci de gravitație. - Nu-i așa ?
- "Bocanci de gravitație." - Ușa. Opriți-i !
Folosește arma, Tom !
- Să te văd, fiule ! - Azi !
Un pistol cu cartofi ?! Asta-i marea ta idee ?
- Planul meu dă roade. - Planul meu. Vrei să spui planul meu.
Grăbește-te, Tommy.
- Ești bine ? - Sunt în regulă.
- Ușa. - Spre ea.
Jake, ia grenada !
Grăbește-te !
Repede, arunc-o aici.
Ce ?
Maimuțica mea !
Micuțule...
- Repede. Dă-te la o parte. - Dă-te.
- Trage în ei. - Haide, haide !
Trage !
- Vino ! - Bine.
Sunt rănit !
Cu dispozitivul ăsta îl controlau pe Ricky.
Mișto. Dă-mi să văd.
Ce mișto se butonează.
Pentru ce sunt astea ?
Lasă-mă să văd.
Eu l-am luat primul.
Dă-mi-l înapoi !
Băieți, nu e o jucărie. E pe bune.
- Ricky ? - Da.
Ia-l înainte să-l găsească altcineva. Eu voi sta de pază.
Sigur îl va înfuria asta.
- Mă întreb încotro a luat-o ? - Îl vom găsi.
Mișto, deci de aici îl mișcăm. Și cu astea...
Îi mișcăm mâinile.
Parcă ar fi un GameBoy suprem.
Ce face butonul cel mare ?
Ce nai...
Mașina mea !
Trebuie să fie butonul de pornire și oprire.
Apasă-l din nou.
- Cine a făcut asta mașinii mele ? - Tu ai făcut-o, idiotule.
Ricky !
Pe unde ai umblat ?
Mai taci, tâmpi... Bethany ?
Poftim ?
- De ce m-ai lovit ? - De ce te porți ca un tâmpit ?
Răzbunarea e atât de dulce.
Mi-am petrecut ultima oră căutându-te de-a lungul lacului. Unde ai fost ?
- Așa îmi închipuiam și eu. - Nu... nu știu.
- Vrei să-l aduc înapoi ? - Știu și eu...
Lasă-l să sufere.
Unde-i Ricky ?
- A fost prins de extratereștrii ? - Nu, mai rău... de sora mea.
Vreo mișcare aici ?
A fost liniște până acum.
Prea liniște.
Ați înțeles ?
- Ai înțeles ? - Da, domnule.
Ce caută în instalația de ventilație ?
Harta. Așa vor ajunge la subsol.
Și ce vom face ?
Haide sus, Einstein.
N-am apucat să-ți mulțumesc că m-ai salvat acolo.
Pentru că am crezut că nu e necesar.
- Asta n-are niciun sens. - Nu-mi place de tine.
- Gata cu tacleala. - În regulă.
Transpir cumva ?
E fierbinte.
Firbine, fierbinte și mai fierbinte... Fugiți !
Fugiți ! Înapoi !
Bună treabă. Cred că a funcționat.
Copii ! Veniți aici jos, acum.
Cine a dat drumul la căldură ?
Eu. Aveam nevoie.
- Ești nebun ? Suntem în iulie. - Da, dar e cam frig aici.
- Da, atomesferă arctică. - Cred că Han e cam bolnăvioară.
- Han, ce se întâmpla ? - Ne luptăm cu extratereștrii.
Mă prefac ca să creadă ei.
Vreau să spun că mă prefac.
Bine, eu nu mă prefac deloc, așa că nu mai atingeți termostatul.
- Tom, nu glumesc. - Nici eu.
Tom, pe bune. Chiar vrei să-ți petreci restul weekend-ului în cameră ?
De ce nu crezi că există un motiv real pentru care fac asta ?
Un motiv pentru care pornești caldura în vacanța de vară ?!
Un motiv pentru care ai tras în prietenul surorii tale ?
Un motiv pentru care discuți cu mine pe tonul ăsta ?
Pentru a lua note mici ?
Deci, despre asta era vorba.
Intenționat am luat note mici.
Mi-am măsluit notele, bine ?
M-am săturat să fiu catalogat nu știu cum pentru că sunt doar un tip deștept.
Și eu am fost deștept, și mi-a mers bine.
Nu vreau să fiu ca tine. Vreau să fiu un tip de gașcă.
Să nu atingi termostatul.
Pe bune ? Ai luat note mici intenționat ?
Nimănui nu-i place de un olimpic la matematică.
Nu ne putem lupta cu ei cu părinții noștri prin preajmă.
Dar nici nu putem scăpa de ei.
Poate putem.
Uite ce vreau să faci...
Trimite-o.
Nu-mi place când ne certăm.
Nu pot să mă cert cu o fată atât de frumoasă ca tine.
Mă bucur că ți-ai dat seama.
Nu ne putem împăca fără un sărut de împăcare oficial.
- Familia mea e acolo. - Da, și familia ta mă iubește la nebunie.
- Dar tu ? - Doar știi că te plac.
Și avem toată vara înainte.
Poate că n-ar fi bine să ne grăbim.
Ce e ?
Ăsta e un "nu" ?
Ricky !
Ai grijă, să nu-l distrugi.
- Ricky ! - Pune-l să-și ia tricoul.
Ricky !
Nici urmă de ei.
- Unde sunt ? - Două variante...
Ori e vorba de o retragere, ori de un atac prin surprindere.
FĂRĂ SEMNAL
Atac prin surprindere.
Unde-i Tom ? Am crezut că te va ajuta.
- Și eu. - Vești proaste.
Proprietarii au sunat.
Vor să se întoarcă până la sfârșitul vacanței.
- Serios ? - Probleme cu contractul.
Au insistat.
Ricky, te simți bine ?
E vorba doar de o alergie, dle P.
Dar au spus că e urgent.
În regulă. Voi suna să rezolv problema.
Ciudat.
Ce ciudat, Stu.
Cred că telefonul e mort.
Tocmai ne-au tăiat curentul electric ?
Vor mai auzi ei de mine ! Haide !
- Vom merge acolo chiar acum ! - Hei, băieți...
... mai avem nevoie de niște bere, de niște cipsuri...
Ce-ar fi să treceți și pe la magazin să umpleți pungile ?
- Și ai tu grijă de copii ? - În regulă, nu-i problemă.
Nu !
Adică, toți trebuie să plecați. Au spus...
Au spus că sunteți toți trecuți pe listă.
- Voi avea eu grijă de copii. - Nu știu dacă este o idee bună.
Ei bine, cred că voi conduce eu.
- Bine, bine. - Și, dle P...
... dacă tot plecați, puteți să-mi cumpărați niște scutece pentru adulți ?
Al meu e aproape plin.
- Chiar că e o alergie urâtă. - Superabsorbant să fie !
Privește !
Ceață mortală extraterestră !
- Nu respira. - Pune-l pe pauză.
Un 4 Iulie fericit, viermi spațiali !
Jake, e fum în instalația de ventilație.
Eu am fost. I-am urmărit tot timpul.
- Mișto. - Părinții ?
- Au plecat. - Mișto.
Acum putem să folosim și astea.
Ar putea să iasă urât. Hannah, du-te și ascunde-te.
Da.
Tu nu.
- Vine ! - Mișcă-te ! Mergi !
Adio, tâmpiților !
Rahat !
- Du-te ! Fugi ! Fugi ! - Fugi ! Fugi !
Încep să-mi dau seama de ce ultimul inginer...
Văd c-ai pus capcane în camera ta.
Am, am... N-am reușit.
Capcană umană...
M-am distrat cu tine !
- Nu-i nimic, nu-ți face griji. - Am venim în pace...
E în regulă. Te voi ajuta.
Nu-ți face griji. Nu-i nimic. E în regulă.
Ai o zgârietură. Nu te mișca.
- E mai bine ? - Mulțumesc.
Tazer. Razor. Sparks...
Sparks !
Este esențial pentru misiunea noastră.
- Sună frumos. - E muzică !
- Muzică ! Pot să încerc și eu ? - Sigur !
I-am încetinit, asta cu siguranță, dar viermii ăia se adaptează repede.
Trebuie să folosim armele mari.
"Mieunatul pisicii negre" sau "Dragonul de foc" ?
Nu ar fi mai bine să nu dăm foc casei ?
E înarmat... Inamicul e înarmat !
Hannah, stai departe de extraterestru.
Nu !
Nu ! Lăsați-l în pace ! E prietenul meu.
Ținea o armă îndreptată spre capul tău.
E pistolul meu cu bule. Mi l-a reparat.
Nu e ca ceilalți. Priviți-l !
La primul semn de agresiune, îl dobor.
- Cu răni grave. - Nu am pregătire profesională pentru asta...
- Nu am pregătire... - Nu-i nimic, dle Ghemotoc.
- Ghemotoc ?! - Da, așa l-am botezat.
- Numele meu e Sparks. - Nu e animalul tău de companie, Hannah.
E un extraterestru.
Dar e extraterestrul meu.
- Bună... - Ce drăguț...
Adică... ce nasol !
Poate că are dreptate. Uitați-vă la centura lui.
Ajuta la transportul uneltelor.
E în regulă, prietene. Vreau doar să vorbesc cu tine.
Vino, Ghemotoc.
Dați-vă înapoi.
Imposibil ! Cum a făcut-o ?
Ce naiba a fost asta ?
Să vorbești despre sentimente atunci când ai o prietenă.
Nu se trece peste așa ceva.
Bine. Bine, am înțeles. Nu vei vorbi cât timp eu țip.
Îmi pare rău... N-am vrut să țip.
Uite ce, sunt atât de fericită că sunt prietena ta.
Dar dacă chiar ții la mine cât țin eu la tine...
... atunci n-ar fi o problemă să-mi acorzi răgazul de care am nevoie.
Te mai poți gândi la asta. Respect asta, înțelegi ?
Gândește-te cât trebuie.
Eu voi fi aici gata să stau de vorbă.
Cu tine...
Deci, asta a fost ? Primesc un tratament al tăcerii ?
Cine e liceanul acum ?
- De ce încercați să ne omorâți ? - Care este planul de invazie ?
- Care este slăbiciunea voastră ? - Apa ?
Femeile ?
- Mai vin dintre ai voștri ? - Avem nevoie de informații.
- Nu fiți răi... - Hannah, trebuie să-l interogăm.
Vrei ca lumea să se sfârșească ? Asta vrei ?
Nu...
Casă, aici. Scopul misiunii, aici.
Ceea ce căutați nu e la subsol, ci sub el.
- Da. - Ce încercați să furați de pe planeta noastră ?
Nu cred că e ceva de pe planeta noastră. Pare ceva străin pentru mine.
Trebuie să fie de pe planeta lor.
Da. Planeta "Prăjitură".
Oricare ar fi, este enorm.
Deci, asta se afla în capsulă. Un fel de mașină gigantică ?
Super. O mașină gigantică extraterestră a morții.
- Nimeni n-a spus nimic despre moarte. - Da, dar mă îndoiesc că e un copiator.
Haide ! Nu putem avea încredere în tipul ăsta ciudat cu patru mâini.
- E unul dintre ei ! - Nu este.
Nu prea se potrivește cu ceilalți.
E...
... diferit.
- Grozav. Un extraterestru tocilar. - Jake, nu e un tocilar.
E mai bine decât să fie un extraterestru ucigaș.
Noapte bună, bunico.
CREEK IMOBILIARE
NE PARE RĂU, AM ÎNCHIS
Lucrul ăsta e ridicol !
Ce nasol !
Modificată !
Ce frumusețe !
Ce frumusețe...
Îmi pare rău.
- Poliția. Purtați-vă natural. - Să ne purtăm... natural ?
Deschideți !
- La naiba, am uitat de bunica. - Stai. Hannah, repede.
- Ascunde extraterestrul. - Deschide ușa, acum !
Ghemotoc, intră aici !
- Stai puțin. - Copiii copiilor mei...
... vă cer să-mi deschideți. Am dulciuri !
- Nu deschideți. Nu e bunica. - Ești sigur ?
Da, sunt sigur.
Predați-mi-l pe inginerul Sparks, acum !
- Știu și eu... - Dă-te din calea mea, pământeanule.
- Mișcă ! - Bunico...
Nu mă face să-ți fac rău. Bunico... Eu...
- Predați-mi-l. - Tom, fă ceva !
Om dezgustător.
- Cineva trebuie să răspundă la ușă. - Nu putem lăsa poliția înăuntru, e prea periculos.
- Uite că vine bunica ! - Lasă-mi bunica în pace !
Tăcere, copil uman...
Am luat sistemul de control al bunicii !
Eliberați-mă ! Eliberați-mă sau vor fi consecințe...
- Aici. - Nu mă prindeți. Eu vă prind !
Tu...
Agită-te cât vrei, al nostru ești !
Valiza. Du-te !
Stai pe loc, pământeanule !
Am luat-o !
- Am luat-o ! - Împușcă-i pe pământeni !
Art, repede.
Trage.
- Împușcă-i pe pământeni ! - Stai jos !
- Ai pierdut ! - E al nostru pentru totdeauna !
Îmi pare rău, Han. Îmi pare rău că l-au luat.
- Ce frumusețe, nu ? - Foarte bine.
Vă vorbește șeriful din Creek,
deschideți ușa imediat sau voi intra forțat.
- În zece, nouă... - În regulă.
Scăpați voi de polițist, eu mă duc dupț extratereștrii.
- Cinci, patru... - Nu-l putem lăsa aici.
Doi, unu...
Nu știu cât de multe știți voi copii despre codul penal,
dar a efectua apeluri telefonice cu intenția de a deranja sau perturba
este un delict grav.
E vorba de o infracțiune și se pedepsește cu șase luni de închisoare.
911 e doar pentru apelurile de urgență.
Și orice utilizare abuzivă a acestui număr de telefon compromite siguranța acestei regiuni.
Iar acest lucru depinde de mine. În zona asta, eu sunt legea.
Literalmente, eu sunt singurul. Asistentul meu se află în concediu de maternitate.
Uite ce, dle șerif, v-am spus că ne pare rău. Nu se va mai întâmpla din nou.
Puteți pleca acum. Vom fi în regulă.
Pot pleca ? Bine, înseamnă că am rezolvat problema.
- Ce ai acolo ? - Detașament, răspunde !
- L-ați prins pe Sparks ? - Nu !
Se putea să n-o dați în bară ?
Răspundeți. Îmi pare rău, îmi cer scuze. Fără intenție.
Tot blocat în cutia aia ești, nu-i așa ?
Da, sunt.
- Dă-te la o parte, tinere. - Nu-i nevoie.
E doar câinele robot al surorii mele.
Este activat vocal.
- Nu-i așa, Han ? - Corect ! Nu e un extraterestru.
Știți ce ? Voi arunca o privire în cutie. Așa că, te rog, dă-te la o parte.
Poliția. Purtați-vă frumos.
O oră. Am fost plecați o oră. Ce s-a întâmplat, ce ați făcut ?
Bună ziua, sunt Nina Pearson. Sunteți bine, copii ?
- E totul în regulă ? - Nu, doamnă.
Au efectuat un apel la 911 în legătură cu o invazie extraterestră.
- Deci e clar că nu e în regulă. - Ați sunat la 911 ?
Haide, amice. Sunt sigur că le poți da copiilor un simplu avertisment.
Uită-te la ei.
Unu la mână, nu sunt amicul tău.
Doi, am observat că mașinii tale îi lipsetse o plăcuță de înmatriculare.
- Trei, ce-ar fi să-ți dau o amendă ? - Ce-ar fi să nu ?
Nate, taci din gură.
Obișnuiți să vă lăsați copiii nesupravegheați ?
Nu, nu, în niciun caz.
A trebuit să mergem la agenția imobiliară. Ne-au tăiat curentul electric.
Mie mi se pare că funcționează.
Dle șerif, știu că e greu de explicat.
Dar, sincer vorbind, nu e nimic în neregulă aici.
De ce nu vă convingeți singur ? Facem un grătar.
- Rămâneți cu noi. - Mamă...
Mulțumesc, doamnă, mi-ar plăcea, dar sunt în timpul serviciului.
Copiii au făcut o imensă greșeală.
Și sunt sigur că Tom va fi pedepsit.
Dar soția mea are dreptate. Avem multă mâncare. De ce să nu rămâneți ?
Știu că sunteți în timpul serviciului, dar nicio lege nu interzice gătitul în casă.
Avem o mulțime de hotdogi...
... burgeri, fripturi...
Vă va plăcea.
N-am mai fost de mult la un grătar.
- În regulă, m-ați convins. - Grozav.
Cred că într-o oră nu moare nimeni.
Nu, bineînțeles că nu.
- Te-am prins. - Hei !
Ce-a fost asta ?
- Ce-a fost ce ? - Am simțit ceva.
- Haide, toată lumea. Cina. - Hai înăuntru.
Eu iau desert.
- Ai pus-o, nenorocitule. - Ai pus-o, nenorocitule.
- Eu am spus asta. - Eu am spus-o.
- Încetează. - Încetează.
Te-am prins !
Sunt Zirkonian !
Sigur. Stai așa, mamă, n-am înțeles. Ce s-a întâmplat ?
Îmi curățam proteza, iar următorul lucru care-l știu e că mă aflu aici jos.
Știi, e ceva obișnuit la vârsta ta să mai uiți unele lucruri.
Îmi pare rău, scumpo, am uitat. Vrei brânză pe burger ?
Nu.
Vreau să-l găsesc pe cel care a inventat dragostea și să-l jupoi cu o macetă.
- Probleme cu băieții. - Și eu la fel.
Nu știu ce să fac cu problema asta a lui Tom.
Avem un oaspete. Fii mai zâmbăreț.
- Nate, unde-i Jake ? - Habar n-am.
Cina e aproape gata. Ce-ar fi să-l cauți ?
Jake e adult. Dacă vrea să mănânce, va veni singur.
Îmi pare rău.
Pardon, ai grijă la cap.
Nu e nimic mai americănesc decât o bucată de friptură în stomac.
- Eu am cumpărat murăturile. - Pe bune ?
Dacă crezi că lucrul ăsta te va scăpa de amendă...
... te înșeli amarnic, dle.
Stomacul meu. Sunt lihnit de foame.
- Vreo veste despre Jake ? - Niciun semn încă.
- Unde este ? - Băieți, nu aveți voie cu alea la masă.
- Nu-i așa, Nate ? - Ce să fie ?
- Se joacă cu telefoanele. - Da, mă rog. Cum zici tu.
- Îmi dă cineva muștarul ? - Hei, Hannah ?
Ai mâncat toți hotdogii ?
Nu.
De fapt, da.
- Stai confortabil acolo sus, pământeanule ? - Sper că da.
Bucură-te de puțin praf pe fața ta.
Atenție, toată lumea. Rezistență este inutilă.
- Dați-mi ce doresc. - Scumpule.
- Știam că te vei întoarce. - Înapoi, hormon feminin.
Stai așa. Îmi spui că sunt un hormon feminin ?
Pleacă. Ești irelevantă pentru misiunea mea.
Irelevantă ?
Nu-mi pasă câți ani ai. Nu-mi poți vorbi așa.
- Ce se întâmplă ? - Dramă adolescentină, presupun.
E vorba despre o dramă adolescentină, nu-i așa, Ricky ?
Ghemotoc !
- Încetează. - N-o fac eu.
Să mergem.
Stați așa.
Încă nu ați scăpat de pedeapsă.
Lasă-i să plece.
Ne jucam doar, unchiule Stu...
Adică, Stu. Doar suntem în vacanță.
Întineresc cumva ? Nu prea cred.
Chiar vrei să-mi răpești din timpul meu petrecut cu copiii ?
Vinovăția nu îmbătrânește niciodată. Ei bine, dă-i drumul.
Cred că trebuie s-o ținem departe pe mama de dulciuri...
Ați pierdut !
Iar acum invazia poate începe !
Invazie ? Adică mai sunt ființe ca voi care trebuie să vină ?
Mult mai multe. Și vă vom zdrobi ca pe niște insecte.
Nu și dacă vă zdrobim noi primii.
Nu voi fi învins de niște copii.
Dacă mai opuneți rezistență,
cel pe care-l numiți Jake, va fi eliminat.
Îl vreau pe Ghemotoc înapoi !
Asta a fost. A sosit timpul să muriți.
Richard, ți-o amintești pe bunica ?
- Să-nceapă jocul. - Jocul s-a terminat.
- Ce schemă a fost asta ? - Lovitură dublă cu piciorul și răsucire cu dreapta.
Bunico, ridică-te !
E pe lustră. Prindeți-l !
- Bunico ! - Lee, prinde-l !
- Prinde-l, Lee ! - Nu pot !
Dă-l încoa' !
- Ricky ? - Ce nai...
Bunico ?
Așa, țipă, ființă umană, pentru că specia ta va pieri în seara asta.
Ce naiba a fost chestia aia ?
Un extraterestru. Sunt prea multe de explicat.
Presupunem că au venit aici să ne distrugă lumea.
Haide, dacă nu coborâm, vom avea mari probleme.
Aș spune că acest lucru este fraza secolului.
Mamă ? Ești bine ?
Ce s-a întâmplat ? Cum... cum am ajuns...
Am nevoie de un pahar cu apă.
În regulă. Cineva ar fi bine să înceapă să explice.
- Se pare că a avut loc o bătălie aici. - Așa a și fost.
- Bunica împotriva lui Ricky. - Nu acum, Hannah.
- Tată, nu e ceea ce pare... - Mergeți sus, cu toții.
- Acum ! - Dar, unchiule Stu, nu a fost vina noastră.
Acum !
Dacă nu cumva vrei să li te alături, spune tot.
Ce naiba s-a întâmplat aici ?
Habar n-am ce s-a întâmplat.
Dar spatele meu nu s-a mai simțit atât de bine de ani de zile.
Mamă ? Mamă ? Unde te duci ?
Extratereștrii.
- Construiește masina ! Acum ! - Nu !
Îmi pare rău, băieți.
- S-a terminat. - S-a terminat ?
Ar fi bine să nu se fi terminat. Ricky e jos la subsol cu acea...
- ... rozătoare spațială. - Nu înțelegi.
O întreagă flotă plină de acele ființe ne va invada.
Atunci fii bărbat și ține-le piept !
Le-am ținut. Toată ziua.
Dacă lui îi este frică, poate mă puteți ajuta voi, băieți.
Nu fără Tom.
- De ce ? - Pentru că el e liderul nostru.
Haide. Nu e vorba numai de Ricky. Și Jake are nevoie de ajutor.
- Și Ghemotoc. - Și toți pământenii.
Inclusiv părinții noștri.
În regulă.
Să salvăm planeta !
Și pe prietenul tău tâmpit.
Vrei maimuțica ? E norocoasă.
Nu-i nevoie.
Rămâneți împreună. Pot fi oriunde.
E Jake !
Zirconienii m-au legat și l-au târât afară pe Ghemotoc.
Băieți, l-am găsit pe Ricky.
- Își revine. - Unde naiba sunt ?
Scumpule, mă bucur că ești în regulă.
Nu mă atinge !
- Încetează ! - Bine. Bine.
Știu că a fost o zi tare ciudată, dar lasă-mă să-ți explic.
Bine.
Explică-mi de ce îmi pierd mereu conștiința,
de ce sângerez și de ce bunica ta m-a pus la pământ cu o lovitură de ninja drept în față.
În regulă.
Ne luptăm cu niște extratereștrii.
Da, da, sunt mici, periculoase și foarte înfricoșătoare.
Da, sigur, te cred. De ce nu te-aș crede ?
De ce vrei să pierdem timpul jucându-ne de-a v-ați ascunselea și omorând
extratereștrii cu fratele tău tâmpit și cu idiotu' de văru-său ?
Nu vorbi despre familia mea în felul ăsta.
Ei bine, nu trebuie să-ți mai faci griji.
Pentru că am pus punct între noi.
Ar fi trebuit să rămân acasă cu Annie Filkins,
pentru că e foarte atrăgătoare și nu vorbește despre...
... sentimente tot timpul !
Mă duc direct la Annie.
Îmi pare sincer rău.
Să nu-ți pară. Ai avut dreptate tot timpul.
Dacă te consolează cu ceva...
... nu se va duce la Annie...
... sau în orice alt loc pentru o vreme.
Oameni buni, gata cu tacleala,
suntem în alertă maximă aici.
Dumnezeule.
- Chiar l-a forțat s-o construiască. - Ce să construiască ?
Cum va domina lumea cu chestia aia ?
Chiar nu vreau să aflu.
Trebuie să-i oprim până nu va ajunge flota.
- Flota ? - Asta-i doar echipa operativă.
Trebuie să-l salvăm pe Ghemotoc.
- "Ghemo" ce ? - "Toc".
Extraterestrul acela. E de partea noastră.
Celelalte trei, nu prea sunt.
- Lucrul ăsta nu e posibil. - Trebuie să mergem acolo. Să mergem !
Nu așa de repede. Am un plan.
Ajutați-mă ! Are cineva vreun Mentos la el ?
- Pentru ce ? - Dați-le încoa' !
- Ce ? Tragem cu dropsuri în ei ? - Nu.
E un fel de proiect științific.
O bombă cu Mentos. Ești un geniu.
N-ar trebui să faceți asta. Oamenii sunt prietenoși...
Vine !
În ochii mei !
- Prindeți-i ! Mișcați ! - Haide. Du-te, du-te !
- Ghemotoc ! - Trădătorule !
- Dă-mi drumul ! - Să nu te pui cu o tipă abia părăsită !
E inconștient.
- Tu ! - Lasă-mi în pace planeta...
... pitic verde nenorocit...
- Cum vă simțiți acum ? - Am făcut-o ! Am terminat eu ei !
Păcat...
Nu-i drăguț... Nu-i drăguț deloc...
Hei, oamenilor...
Mașina... l-a mărit... Mașina l-a făcut pe comandant...
Cine este mai mic acum, viermi pământeni ?
- Destul de mișto, nu ? - Avem nevoie de un cartof mai mare.
S-a terminat. Am câștigat.
- Unde se duce ? - Oriunde dorește.
Cum rămâne cu mama și tata ?
Toată lumea, ascultați-mă. Nu avem prea mult timp.
Sparks, poate merge cineva cu mașina aia ?
- Teoretic. - Art, Lee, am nevoie de sistemul de control.
Bethany, vreau să-i ții pe ceilalți închiși.
Bine.
Jake, haide. Lupta asta încă nu s-a terminat.
Super !
Acolo !
Super. Mărime mare.
Ești un extraterestru tare urât.
Poate că e urât, dar e al meu !
Nu știi când să renunți, nu ?
Avem nevoie de o lovitură drept la gâtul lui.
Trebuie să urc.
- Mi-ai rupt unghiile ! - Nu-mi pasă !
Dumnezeule, sunt rachete de semnalizare !
Cheamă invazia !
- Dumnezeule. - Uitați-vă la asta...
- Dumnezeu să binecuvânteze America. - Ăsta chiar că-i un act patriotic.
Nu-i rău. Dar nu se compară cu astea.
Artificiile alea sunt de categoria a treia !
Presupun că asta înseamnă altă amendă.
Aprinde-le. Să-l facem pe tipul ăla să-i fie rușine.
Am prins-o. Tom, Tom, am găsit-o.
Fă-l să se întoarcă.
Hei, aici jos, gunoi preistoric.
- Foarte bine, Nate. - A fost grozav !
Alea costă doar 1,99 de dolari, vă vine să credeți ?
- Nu cred că ai fost tu, Nate. - Ce-i aia ?
Ei sunt. Vor sosi în curând.
Deschideți-vă ochii, oameni buni. Există doar un singur răspuns.
- Ploaie de meteoriți. - Așa e...
- Ai dreptate. - E foarte... luminos.
Asta e tot ce poți ?
- Hei ! - Haide...
Tom, trage acum.
Trage !
Nu am cale liberă.
Ai grijă.
Grăbește-te ! Trage, Tom !
45 de metri...
45 de grade.
Ce-a fost asta ?
Te-ai pus cu olimpicul la matematică care nu trebuia !
- Da ! - Ia-l de acolo.
- Comandante ? - Așteaptă puțin !
Oameni demni de milă. Asta-i tot ce puteți ?
E bun.
- Vedeți asta ? - Sparks, inversează mașina !
Prea simplu.
- Nu prea merge. - Dă-mi-l !
- Foarte crud, dar eficient. - A fost grozav.
- Inversată. - Tommy, e gata !
Te-ai întors după mine.
Să mergem. Ne atingem buzele pe Zirkon.
- Bethany ! - Han, ești bine ?
- Aici. - Bethany !
- Ați văzut ? - Bună treabă.
- Ghemotoc a fost minunat. Și voi. - Tom, cum rămâne cu ceilalți ?
Încă sunt mulți.
Retragerea ! Retragerea ! Mașina este distrusă !
Am fost înfrânți de oameni.
Invazia nu a reușit ! Înapoi pentru a Zirkon imediat !
Retragerea ! Retragerea !
Au plecat.
S-a terminat.
S-a terminat totul.
Am câștigat.
Mulțumesc, Ghemotoc. Pentru tot.
Ești în regulă pentru un vierme spațial. Ne vei lipsi.
Ne va lipsi ? Dar el rămâne aici. Cu noi.
Te rog, nu pleca. Poți face parte din familia noastră.
Han, cred că are deja o familie.
Familia mea.
La revedere, Hannah.
- Apropo de notele tale... - Tată, în legătură cu predica ta...
Ai avut dreptate. Iar eu m-am înșelat.
Se pare că până la urmă sunt câteva avantaje în a fi deștept.
Îmi pare rău.
A fost o predică extraordinară. Am repetat în fața oglinzii.
- Ai văzut ploaia de meteoriți ? - Da, a fost revelatoare.
Frumoasă captură, bunico !
A mușcat !
Traducerea și adaptarea: streszău aka eL Padrino
sync.gioni666